Jeg tenkte at vi kunne bygge redet vårt høyt oppe.
I trærne.
Fly bort, som fugler.
Opp i fjellet.
Historien som følger, er bygget på virkelige hendelser.
Under 2. verdenskrig -
- måtte enhver østerriksk soldat som ble innkalt til tjeneste -
- sverge troskapsed til Hitler.
SANKT RADEGUND I ØSTERRIKE,
- Poteter. - Poteter.
Vi har så mange allerede.
Husker du dagen da vi traff hverandre?
Du var sjenert, akkurat som nå.
Jeg husker det.
Motorsykkelen.
Den fineste kjolen min.
Du så på meg.
Og jeg visste det.
Så enkelt livet var den gangen.
Det var som om ingenting vondt kunne nå fjellbygda vår.
Vi levde over skyene.
Søsteren min kom og bodde hos oss.
Vi hadde vårt eget hjem.
Moren din.
Familien vår.
Bygda vår.
Radegund.
MILITÆRBASEN I ENNS, 1940
Kjære Fani.
En varm hilsen fra din Franz på repetisjonsøvelse.
Denne uka har jeg det lett.
På morgenen kjører vi motorsykkel. Det syns jeg er morsomt.
Hallo, fjell!
Jeg skulle så gjerne hørt deg synge igjen.
Hallo, sol!
Jeg ser fram til at vi treffes igjen.
Jeg har truffet en kar her. Han heter Waldland.
- Hvordan får du til det? - Vel... etter å ha øvd i to måneder.
Ingenting tilgjort ved ham.
...ei lita mus i åkeren.
Alltid smilende.
Iblant skulle jeg ønske at jeg var en liten fugl...
Min elskede ektemann.
Det sies at Frankrike har kapitulert.
En dag er alle skutt.
De sender hjem bøndene.
Inntil videre, iallfall.
Er det sant?
Min søster føler seg ensom.
Jeg skulle ønske hun hadde noen som deg.
Vi kunne trengt deg her.
Så du kunne temmet kalven.
Innhøstingen nærmer seg.
Vi har svidd av ugresset.
Jeg har fått noen grisunger av Mossbauer.
Fire uker gamle.
Varm hilsen til deg.
Din hengivne kone.
Fani.
Min hustru.
Hva har skjedd med landet vårt?
Med landet vi elsker.
- Hvor er ungene? - Inne.
Pappa kommer og tar dere!
Hva er det?
Jeg er innkalt.
Vi trodde på fred.
Men krigen fortsetter.
Jeg skjønner ikke hvorfor.
Tror du på det vi kjemper for?
Ikke egentlig.
Han gjorde det han måtte.
Han kunne ikke se på at hjemlandet gikk under.
Før han kom, sto alt på sammenbruddets rand.
Et Babylon.
- Vi tilba fremmede guder. - Du er full.
Nei! Og jeg er ikke din venn. Jeg er ordføreren din!
Og nå sier de...
...at vi skal skåne andre raser.
Degenererte!
Så usle at de ikke kan forakte seg selv lenger!
De sår jorda med salt.
I stedet for en verden, har vi et varemagasin.
Fremmede myldrer i gatene våre!
Immigranter bryr seg ikke om fortida, bare om hva de kan grafse til seg.
Det er det som skjer når en verden... når en verden dør.
Mennesker overlever.
Men livet deres er borte. Livet deres er borte! Meningen med livet!
Masken har falt.
Jeg frykter for familien min.
Mor er gammel.
Jeg håper hun dør snart.
Kjenner de ikke igjen ondskapen når de ser den?
Vi er blitt vant til det nå.
Forbrytelse...
Skamløshet.
Vær forsiktig.
Pater, blir jeg innkalt, kan jeg ikke tjenestegjøre.
Vi dreper uskyldige.
Angriper andre land, plyndrer de svake.
Prester kaller dem helter, til og med helgener, soldatene som gjør dette.
Det er kanskje de andre som er helter.
- Som forsvarer seg mot inntrengere. - Har du snakket med andre?
- Kona? Familien? - Nei.
Syns du ikke at du bør vurdere konsekvensene av handlingene dine?
For dem?
Det er så godt som sikkert at du blir skutt.
Ja.
Ofrer du livet, vil det ikke hjelpe noen.
Jeg skal snakke med biskopen om saken.
- Han er klokere enn meg. - Takk. Takk skal du ha.
Du har vært så annerledes de siste ukene.
Hva er det?
God morgen.
Vi har innsamling til krigsinnsatsen.
Ja vel.
Jeg er lei for det, jeg...
Som jeg sa, har jeg ingenting å avse.
Vær så snill... Nei.
Ha en god dag.
Har du nektet å bidra til beste for krigsveteranene?
Familiene deres?
Jeg hører også at du avstår fra familiebidraget.
Og andre subsidier som staten kunne gitt deg.
Hvorfor, Franz? Si meg det.
Vis litt velvilje.
Ja!
Ingen andre avstår, bare du.
Vær så snill.
Takk.
Vi må være sterke.
Standhaftige.
Lære av smeden.
Uansett hvor hardt hammeren treffer...
...verken kan eller trenger ambolten å slå tilbake.
Ambolten varer lenger enn hammeren.
Det som bearbeides på ambolten, får sin form...
...ikke bare av hammeren, men av ambolten også.
Sett deg.
Deres Høyhet...
Tusen takk for at De vil snakke med meg.
Hvis Gud skjenker oss fri vilje...
...er vi ansvarlige for det vi gjør.
Og for det vi lar være å gjøre. Er vi ikke det?
Hvis lederne våre...
...ikke er gode...
...hvis de er onde...
...hva gjør man?
Jeg vil redde livet.
Men ikke med usannheter.
Du har en plikt overfor fedrelandet.
Det sier Kirken deg.
Kjenner du apostelens ord?
At ethvert menneske må innordne seg -
- makten som rår over ham.
Hører du kirkeklokkene?
De skal smeltes ned...
...og skal bli kuler.
Jeg tror at han fryktet at jeg var spion.
De tør ikke å stå fram fordi det kan bli deres tur neste gang.
Vi kan ikke klandre biskopen for at han har vært medgjørlig.
Han håpet at det kunne gjøre regimet mer tolerant overfor Kirken.
Men nå blir prester sendt til konsentrasjonsleirer.
Kirkeprosesjoner forbys.
Vi har ikke noe vi skulle ha sagt.
Hva kan vi gjøre?
Vi...
...småfolk.
- Gi meg et kullstykke. - Kull?
- Bare ett. - Bare ett?
Takk.
Jeg maler profetenes gravkammer.
Jeg hjelper folk til å se opp fra benkene og drømme.
De titter opp og forestiller seg at om de hadde levd på Kristi tid -
- ville de ikke gjort som andre gjorde.
Men de ville tatt livet av dem som de tilber nå.
Jeg maler all denne lidelsen, men jeg lider ikke selv.
Jeg lever av det.
Det vi gjør...
...er at vi bare skaper... sympati.
Vi skaper...
Vi skaper beundrere.
Vi skaper ikke tilhengere.
Kristi liv stiller krav.
Det ønsker vi ikke å bli minnet på.
Sånn at vi ikke må forstå hva som skjer med sannheten.
Det kommer mørkere tider.
Og mennesker blir mer utspekulerte.
De bestrider ikke sannheten.
De overser den bare.
Jeg maler deres bekvemme Kristus.
Med glorie over hodet.
Hvordan kan jeg vise fram noe jeg ikke har opplevd?
En dag finner jeg kanskje motet til å våge det, men ikke ennå.
En dag skal jeg...
...skal jeg male den sanne Kristus.
Du blir ikke innkalt.
De trenger bønder.
Hvordan skal folk ellers skaffe seg mat?
Kanskje krigen er over snart?
- Sover hun? - Ja.
Hvorfor ser du på meg på den måten?
Det er galskap.
En synd. En synd mot familien hans og bygda.
Vi er annerledes, mor.
Jeg er lei for det.
Men jeg er takknemlig for at du ønsker meg vel.
Livet ditt har vært vanskelig nok som det er.
Moren hans ser kaldt på meg. Som om det er min feil.
Jeg ønsker det samme som du.
Jeg holder ikke ut at han får deg til å lide.
Han velger på dine vegne òg.
Vet han hva han driver med?
Si det til ham!
Stolthet. Det er stolthet!
Det er det det er.
Har de sagt noe til deg?
Jeg så at de snakket til deg ved veien.
De sa...
...at ektemennene deres har gått i krigen.
Hvorfor skulle de kjempe for å...
...redde oss?
Har de såret deg?
Med ordene sine?
Det bryr jeg meg ikke om.
Alt vel?
Du var en villstyring!
Du sloss med politiet.
Det vet du! Det husker du!
Hvem har forandret deg?
Kona di?
Jeg føler med deg.
Jeg ønsker deg ikke vondt.
Det vet jeg.
Så... Hjelp meg, da vel.
Du er godt likt i Radegund.
Du...
Du er et barn av Radegund.
Jeg er ikke fienden din!
Jeg er din venn. Ja, det er jeg.
Du hører fortsatt til folket vårt.
Du kan ikke si nei til din egen rase, ditt eget blod!
Bygda di og hjemmet ditt!
Vi må forsvare landet vårt!
Før han kom, var folket fortvilt. Ydmyket. Lenket.
Hvem tror du de vil stille til ansvar?
Meg.
Hvem tror du de vil forhøre?
Du blir hengt!
Skjønner du hva det vil si? De henger deg!
Familien din, kona di og barna dine, har ingen til å forsørge seg!
Moren din dør uten trøst!
Ro deg ned.
Ikke rør meg! Ikke rør meg!
Du er verre... Du er verre enn dem!
For de er fiender.
Men du er forræder!
Jeg har vært der, i Wien.
Jeg så hva som skjedde der.
Fortapt.
Revet bort fra lyet vi satte vår lit til.
De dreper de sinnssyke. Barn.
Ført fram for skrekkens konge.
Vi så hatet lyse av øynene deres.
Vi har glemt vårt sanne fedreland.
Hva ville faren din ha sagt?
Hva tror du?
Han kjempet.
- Han stupte. - Nettopp.
Og hva tror du han døde for i skyttergraven, i søla?
Tenk over det.
Jeg har hatt en drøm.
Jeg så et tog.
Loket var kraftig og mørkt.
De tiltrakk seg barna.
Man kunne se hvor det var på vei, det var bare...
Åkrer og trær fór forbi.
Jeg holder fast på et minne.
Av det jeg en gang visste.
Jeg finner ingen å vende meg til.
Ingenting når inn i sjelen min.
Når er vi ikke blitt bønnhørt?
Er vi Ham tro, er Han tro mot oss.
Det tror jeg på.
Vi har Ham.
Det er nok.
Hele verden er sjuk.
Det fins ingen svar.
Å følge Ham er vanvidd.
Hva vil du gjøre, Franz?
De ber deg om å sverge troskap til antikrist.
Ja, nettopp! Det er et æreløst liv.
Er dette vi opplever... verdens undergang?
Er det lyset som dør nå?
Vi er som et pust.
Som en skygge som svinner.
Jeg er blitt innkalt.
Du kan skjule deg i skogen.
Vi flykter opp på fjellet!
Har et menneske rett til å la seg selv bli avlivet?
For sannhetens skyld?
Kan det behage Gud?
Han vil at vi skal finne fred.
Lykke.
At vi ikke skal påføre oss selv lidelse.
Vi må motstå ondskap.
Du har tenkt å gjøre det, har du ikke det?
Du råder over hennes lykke.
Hun kunne fått andre menn.
Vi har vanskeligheter nok i livet.
Du lar deg avspise med lite, Fani.
Hvorfor motsier du ham ikke, Fani?
Stå imot!
Du aner ikke hvordan det er å være ulykkelig!
Du er aldri blitt forlatt av en mann.
Du kan ikke forandre verden.
Verden er sterkere.
Jeg trenger deg.
Du kan jo arbeide på et sjukehus.
Det er det ingenting galt ved.
Er det vel det?
Vil du ha flere?
Min kjære sønn.
Du er alt jeg har.
Du vet hvordan det er å vokse opp uten far.
Jeg vet hvordan det er å være alene.
Jenter, faren deres skal reise bort.
Han skal ut og reise. Ut på en lang reise.
Han blir borte en stund.
Min kjære hustru.
Jeg vet at du er urolig for meg.
Men min byrde er lett.
Når jeg sammenlikner min lidelse med andres...
...ser jeg at jeg bare bærer et lite kors.
Det er forferdelig hvordan de har lidd.
Man må huske hvordan det var i bedre tider.
Våren har kommet.
De tre småjentene mine løper vel allerede barfot og plukker blomster.
Det er bedre å fortelle dem hvor faren deres er, enn å ljuge.
Det friske, grønne gresset gjør godt.
Den som har sin frihet, legger kanskje ikke merke til det.
Hilsen til mor, til deg, til jentene og alle.
Vi ses igjen.
Kjære ektemann.
Gud være lovet. Han gjør alt godt igjen.
Hilsen fra de tre småkvinnene dine.
De sier jeg bare skal fortelle deg alt det gode de gjør. Selvfølgelig.
Men det overrasker deg nok ikke at de er ulydige iblant.
Jeg er nødt til å skjenne på jentene.
De krever stadig oppmerksomhet av meg.
Rosi spør om deg hele tiden.
Når vi skal legge oss, sier hun:
"La døra stå ulåst så pappa kan komme inn."
Når vi spiser: "Spar litt til pappa."
Hun sang en sang for deg.
Hun lurte på om du kunne høre den.
Rosi ville ha med bildet av deg i senga i kveld.
Du skulle sove ved siden av henne.
Jeg sa at når far kommer hjem, så skal han det.
Varm hilsen fra din hengivne kone.
Fani.
La oss være alene.
Sett deg.
Hvordan tror du trassen din kan hjelpe noen?
Tror du at den vil forandre noe?
Tror du at myndighetene vet om deg? At de får vite om protestene dine?
Tror du at noen i det hele tatt får høre om dem?
Ingen vet hva som skjer bak disse murene. Ingen.
Hva skal det tjene til?
Spiller det ingen rolle om denne krigen er rettferdig eller ei?
Du pusser skoene deres.
Du fyller sandsekkene deres.
Er du uskyldig?
Hva er det? Stolthet?
Er du bedre enn resten?
Er bare du vis?
Hvordan vet du hva som er bra eller ille?
Vet du bedre enn jeg?
Har himmelen fortalt deg det?
Har du hørt en stemme?
Det er forskjell på lidelsene vi ikke kan unngå -
- og lidelsene vi velger.
Du har glemt hvordan verden er.
Lyset.
Himmelen.
Jeg har ikke skapt verden slik jeg ønsker den.
Det har ikke du gjort heller.
Vi har blod på hendene, alle sammen.
Ingen er uten skyld.
Forbrytelser og blodsutgytelser overalt.
Han som skapte denne verden, han skapte ondskap.
Samvittighet gjør oss alle feige.
Pass deg vel, min venn.
Antikrist er listig.
Han utnytter et menneskes dyder.
For å føre det på villspor.
Kjæreste hustru.
Jeg reiser til Berlin kl. 10.13.
Ikke vær urolig for meg.
Be for meg.
TEGEL FENGSEL, 4. MAI 1943
Ned.
Opp!
Kjære ektemann.
Brevet ditt av 7. mai har kommet.
Mange takk.
Brønnen gikk tom på torsdag.
Vi trenger skikkelig regn.
Det jeg fryktet, har skjedd.
Jeg har ikke funnet noen til å hjelpe, bortsett fra Rèsie.
Strohofer har stjålet beter fra jordet vårt.
Jeg hører stadig stemmen din.
Jeg har besøkt enken. Maria.
Hun hadde ikke snakket med noen på to uker.
Det nyslåtte høyet bringer meg håp.
Lukta i løa.
Vinden.
Hveten.
Himmelen.
Han legger ikke større byrde på oss enn vi kan klare.
Obersten må si sitt.
Kan jeg få treffe ham?
En opptatt mann.
Men ring. Få en avtale.
- Jeg har prøvd, men får ikke svar. - Det er rart.
Det må skyldes problemer hos dere. Telefonen virker ganske bra her.
Hvordan kan jeg få en avtale, da?
Dere svarer ikke på brevene mine.
Det tok meg to dager å nå hit. Reisen er veldig vanskelig.
Min høyst elskede hustru.
Enda en gang en varm hilsen fra ektemannen din.
Jeg skriver noen ord, rett fra hjertet.
Selv om jeg skriver med hendene bundet -
- er det bedre enn om viljen var kuet.
Disse mennene...
...har ingen venner.
Ingen ømme hender som holder dem.
- Hva er du anklaget for? - Forræderi.
De har opplevd sorg.
Skam.
Ødeleggelse.
Slik sterk vilje.
Når man oppgir tanken på å overleve for enhver pris...
...flommer et nytt lys inn.
En gang hadde man hastverk.
Alltid dårlig tid.
Nå har man all den tid man trenger.
En gang tilga man aldri noen.
Dømte mennesker nådeløst.
Nå ser man sin egen svakhet.
Slik at man forstår andres svakhet.
Tror du...
...at dette er mitt verk?
Han var annerledes før.
Han endret seg da han ble kjent med deg.
Mine kjære barn.
Jeg har tenkt spesielt på dere på Kristi legemsfest.
Kirkeklokkene ringte over markene.
Jeg skulle så gjerne ha sett dere med blomsterkranser på hodet.
Deres hengivne far hilser dere.
Langt bortefra.
Kjære ektemann.
En hengiven hilsen til deg denne søndagen.
Vi er alle bekymret for deg.
Forhåpentligvis går det ikke dårlig.
Jentene hilser.
Loisi sier at de skal kysse deg sammen.
Jeg er alltid med deg i tankene.
Jeg kan reise til Salzburg.
Pappa har tilbudt seg å bli med.
Redselen overvelder meg.
Jeg vet at den ikke burde gjøre det.
Stol på at det gode skal seire.
Intet ondt kan skje med et godt menneske.
Ikke en spurv faller til jorden uten at Han vet det.
Jeg er lei for det.
En far... elsker barnet sitt.
En far... vil at barnet skal være lykkelig.
At livet ikke skal merke henne.
Og du...
...er et så fint barn.
Franz òg.
Heller lide urett enn å utrette den.
Jeg er oppnevnt av retten som forsvarsadvokaten din.
Jeg har forstått det slik at du nekter å tjenestegjøre i strid.
Men jeg tror at om du godtar sanitetstjeneste -
- altså arbeide som hjelpepleier på sjukehus og slikt -
- så vil de antakelig henlegge siktelsen.
Må jeg fortsatt sverge troskap til Hitler?
Det er bare ord. Ingen tar slikt på alvor.
Det kan jeg ikke.
Du er jammen sta.
Jeg lar deg beholde dette papiret. Ha det på deg.
Signer.
Så går du fri.
Men jeg er fri.
Hvorfor er jeg da her?
Det vet jeg ikke.
Du... min hyrde.
Du lar meg hvile på grønne marker.
Ved livets elv.
Du...
...min styrke.
Du viser meg den rette vei.
Du...
...vårt lys.
Mørket er ikke mørkt for deg.
Før oss til ditt evige lys.
Til deg.
Det sanne...
...det usvikelige lys.
Du kalte meg din bror.
Far!
Jeg roper på deg.
Min klippe.
Min borg.
Jeg kan gjøre som jeg vil med deg.
Ingen får vite det. Ingen bryr seg. Ingen løfter en finger mot meg.
Hvem ser oss?
Gi meg styrke.
Til å følge deg.
Kraft.
Led meg.
Vis meg.
Herre.
Du gjør ingenting.
Hvor er du?
Hvorfor har du skapt oss?
Har de forfulgte mottatt himmelriket?
De saktmodige arvet jorden?
De vise bedrar oss.
Redd.
En gang var jeg som du.
Innrøm det.
Din gud eier ikke medynk.
Han har forlatt oss. Overgitt oss.
Som han gjorde mot din Kristus. Sønnen!
Så langt vi er fra å få vårt daglige brød!
Så langt vi er fra frelse fra det onde!
Hvis vi bare kunne se begynnelsen av Hans rike.
Morgengry!
Men...
Ingenting.
Aldri noe.
Hvorfor ofre livet for deres skyld?
Din mann døde forgjeves.
Han kom. Alt var fånyttes.
Vi har mislyktes i 20 århundrer.
Vi trengte en framgangsrik helgen!
Ingen vil hjelpe oss, så vi gjør det på egen hånd.
Søster...
Kjære hustru.
Jeg kan fortsatt ikke si hvordan framtiden blir for meg.
Det som venter, er sjelden bedre.
Og likevel kommer juni måned nå.
Den aller vakreste måneden.
Naturen merker ikke sorgen som har rammet folket.
Selv om jeg ikke ser mye her, forestiller jeg meg -
- at alt er enda grønnere enn tidligere år.
Ved daggry hører vi trosten synge høyt utenfor vinduene.
De synes å ha større frihet -
- og kjenner fred og lykke bedre, selv om de bare er ureflekterte dyr -
- enn det vi mennesker gjør.
Vi som har innsiktens nådegave.
De har gitt tilbake mer enn jeg ga deg.
Jeg har funnet en innsatt her.
Fra militærøvelsene.
Franz?
Har du sett!
- Hva gjør du? - Hva har du gjort? Er du forbryter?
Han løfter de andre innsattes humør.
Vi kommer godt overens. Gode og onde, sammen.
Han vil vite om familien vår.
Ikke vær redd. Problemer varer kort.
- Spis, spis, spis. - Er dette alt du har?
Har du hørt om der Scharfrichter?
Han som hogger hodet av deg?
En velkledd mann. Han kommer og har en... flosshatt.
Han er en mann av god smak.
Han kapper hodet med et rent hugg.
Og før du rekker å tenke, bare...
Jeg lurer på hvordan det føles.
Kanskje kroppen er gammel, hodet ungt, og du ser hodet fly av sted.
De gamle armene dine strekker seg opp mot hodet.
De er fortsatt i lenker.
Du tar det unge hodet...
...og setter det tilbake på kroppen.
Du slår opp øynene...
...og lenken er borte.
Hva skjer så?
Kanskje ser du månen?
Eller stjernene?
Selv om det regner... så skinner sola.
Sola skinner på gode og onde på samme måte.
Det er flere i lenker enn galninger.
Jeg skulle ønske at jeg hadde hatt ei kone.
Og en gård.
Epletrær.
Et kirsebærtre og...
...kanskje noen druer. Vi kunne laget vår egen vin.
Hvitvin. Og rødvin. Rødvin til vinteren.
Og hvitvin til sommeren.
Vi skulle ikke drikke for mye. Vi skulle be... og arbeide.
Men iblant... Iblant er litt drikke godt.
Iblant... skulle vi gått i kirken. Iblant ikke.
Iblant skulle vi blitt hjemme.
Og vi skulle spilt musikk.
RIKSMILITÆRDOMSTOLEN, JULI 1943
Har du noe å si til ditt forsvar?
Vi tar en kort pause.
Kom inn.
Vennligst...
- Sett deg. - Takk.
Forestiller du deg at noe du kan gjøre, vil endre krigens gang?
At noen utenfor denne domstolen noensinne vil få høre om deg?
Ingen lar seg påvirke.
Verden fortsetter som før.
Handlingene dine kan til og med ha motsatt virkning av hensikten.
En annen tar din plass.
Dømmer du meg?
Jeg dømmer deg ikke.
Jeg sier ikke at han er ondsinnet og at jeg har rett.
Jeg vet ikke alt.
Et menneske...
...kan gjøre urett.
Og...
...kommer ikke ut av det. For å gjøre livet klart.
Kanskje han gjerne vil snu, men ikke kan?
Men...
Jeg har en følelse i meg.
Og jeg kan ikke gjøre noe som jeg mener er galt.
Har du rett til å gjøre dette?
Har jeg rett til å la det være?
Domstolens beslutning er...
...døden.
I dag har de altså avsagt dom.
Men den må fortsatt stadfestes.
Signer på papiret i cellen, så går du fri. Det kan jeg få til.
Det er fra advokaten hans!
De har dømt ham til døden.
Jeg må reise til Berlin.
Jeg blir med deg.
Du gjør ingen noe godt.
Ingen.
Dette kan være siste mulighet til å oppgi dette...
...meningsløse standpunktet. Gjør du det...
...begjærer jeg straks at fullbyrdelsen av dommen utsettes.
Men det må skje umiddelbart.
Forstår du det?
Nå.
Jeg tar en stor risiko. Dette kan sette karrieren min på spill.
Og min personlige sikkerhet.
Dommen kan sikkert settes til side. Bare du endrer standpunkt.
Jeg ber deg.
Krigen er kanskje over snart.
Du kan kanskje...
Kanskje situasjonen aldri oppstår der du må gjøre det du motsetter deg!
Min elskede.
Franz.
Skjønner du ikke hva som venter?
Det er ikke mye tid igjen.
Gud bryr seg ikke om hva du sier, bare det du har i hjertet.
Avlegg eden og ha meningen du vil.
Forstår du meg?
Jeg elsker deg.
Uansett hva du gjør.
Uansett... hva som kommer.
Jeg er med deg.
Alltid.
Gjør det som er rett.
Slipp meg!
Du sa: "Bank på"...
..."så skal det bli lukket opp for dere."
"Be, så skal dere få".
Du har alltid vært god mot meg. Og mot sønnen min.
Og jeg har...
Tilgi meg.
Du.
Du elsker ham høyere enn jeg.
Gi ham mot.
Vishet.
Styrke.
I morgen skjer det.
Nå, mine kjære barn...
Når mor leser dette brevet for dere, er far død.
Ved Guds nåde møtes vi snart igjen.
Kjæreste hustru og mor.
Jeg klarte ikke å befri dere for sorgene dere gjennomlevde for meg.
Og nå, alle mine kjære -
- må dere ikke glemme meg i bønnene deres.
Jeg skal be for dere. Fra den andre siden.
Hva skal jeg skrive?
Det kommer en tid når vi forstår hva alt dette har tjent til.
Da er ingenting gåtefullt. Da vet vi...
...hvorfor...
...vi lever.
Vi samles.
Vi planter frukthager.
Åkrer.
Vi bygger landet igjen.
Franz.
Jeg skal møte deg der.
På fjellet.
...for det økende gode i verden -
- avhenger til dels av uhistoriske handlinger -
- og det at tingenes tilstand ikke er så ille som de kunne ha vært -
- skyldes til dels alle dem som har levd trofast i et skjult liv -
- og som hviler i ubesøkte graver. - George Eliot
Tekst: Johannes de Vries Svensk Medietext